Anatoli Rõbakovi triloogia "Arbati lapsed" järele
ARBATI LAPSED
Leena. Söö, Leena!
IX OSA
Söö, ära jahtub.
Moskva, 1934
Leena.
Vabandust.
Mis tal viga on? Äkki ootab last?
Paistab sedamoodi. - Jälle see koerapoeg!
Tahad minust vanaisa teha?
Kui õnnestub.
Peab õnnestuma.
...
Mineva-aastane lugu ei või korduda.
Seepärast mine palun arsti vastuvõtule.
Muidugi.
Ma ei hakka küsimagi, kes lapse isa on.
Aiman. Su klassikaaslane, nimi oli vist Jura. Sa ei pea ütlema.
Saame tematagi üles kasvatatud.
Tema, jah.
Teab ta sellest? - Jah.
Kas kavatsete abielluda?
Mitte mingil juhul.
Kas ta mingeid õigusi lapsele ei hakka esitama?
Mitte iialgi!
Oled kindel?
Jah.
Siis on kõik korras.
Kõik on korras, kuid palun sind,
leia endas otsusekindlust kõik suhted selle inimesega igaveseks katkestada.
Tegin seda juba.
Nüüd aitab.
Vanja, Rjazanov tuli.
Olgu.
Kõik on korras.
Tervist. - Tere.
Noh, Mark, kas sõidad Kemerovosse?
Sõidan, kuid tahaks üleviimise põhjust teada.
Sm Ordzhonikidze seda mulle ei avaldanud.
Üldised sõnad - selline on partei tahe, vaja Kuznetski bassein üles ehitada.
Sind ei võeta ju maha, vaid viiakse üle sama vastutusrikkale kohale.
Siin vedasid välja, seal vead välja - nii on kõikjal.
Saan aru. Olen nõus kõikjal töötama, kuhu partei mu saadab.
Mineva-aastast lugu mäletad, Pjatakovi komisjoniga?
Tookord toetas seltsimees Stalin mu tegevust,
aga nädala eest kutsuti mind oblastisse.
Oblastikomitee büroo nõuab juhtumi kohta kirjalikku selgitust.
Kõik on hästi.
Võib-olla peaksid Staliniga rääkima?
Ta ei võtnud mind jutule. - Ja mida sa minult tahad?
Palun sind vaid, Ivan Grigor- jevitsh, vähemalt välja uurida
ja selgitada mulle
minu isiku vastu algatatud süüdistuste tegelik põhjus.
Olgu, püüan.
Püüan Ordzonikidzega rääkida.
Tänan.
Kuidas õepojal läheb?
Sasha on asumisel. - Kus?
Siberis.
Siber on suur ja lai.
Kusagil Angara ääres. - Angara...
Püüan siis välja uurida, kuid...
mitte ilma... - Tänan.
Kellel oli Kirovi surma vaja?
Trotskile. Ja neile, kes Trotskile kaasa tunnevad.
Kamenev ja Zinojev süüdistagu Trotskit Kirovi tapmise korraldamises.
Tema toetajad peavad ju mingisse organisatsiooni kuuluma?
Nimetagem seda keskstaabiks.
Kõik trotskistid istuvad kinni.
See on muide nende alibi. - Vangla pole mingi alibi.
Vanglas saab tegeleda nii revolutsioonilise
kui ka kontrrevolutsioonilise tegevusega.
Nõus, nõus.
Seega on organite peamiseks eesmärgiks
sundida selle organisatsiooni liikmed üles tunnistama,
et osalesid terroriaktides,
sealhulgas seltsimees Kirovi tapmises.
On nii?
Seltsimees Stalin, tuletan meelde, peate rohtu võtma.
Käskisite kell 12.
Tean. Minge.
Rohi...
Mis siis uudist? - Ei midagi.
Kiri emalt. - Emalt...
Siber, Mozgova, 1935
Juhtus midagi?
Kehvad ajad, Sasha, kehvad.
Kas Soloveitshik püüti kinni?
Kirov tapeti 1. detsembril Leningradis.
Tõsta mind alla, Sasha! - Lugege, Sasha.
Panin siin mõned hüpoteesid kirja. Üksikasju ei tea.
Meie ees on valitsuse teadaanne.
1. detsembril kell 16.30 hukkus Leningradi linnas
Smolnõis töölisklassi vaenlaste poolt värvatud mõrtsuka käe läbi Kirov.
Tulistanu on kinni peetud, tema isik väljaselgitamisel.
Kujutate ette?
Töölisklassi vaenlaste poolt värvatud mõrtsukas ja seejärel kohe -
tulistanu isik väljaselgitamisel.
Kuidas siis nii, Sasha? Kus on loogika?
Isik pole veel teada, aga juba on teada, kes ta värbas.
Ei saa aru. - On arusaamatu, jah?
Mul on aga kõik selge. Ütlen teile täie kindlusega -
tulekul on sünged ajad.
Ilmaaegu solvasin sind. Andesta, kui suudad.
Las olla, Sasha. Oli, mis oli.
Tahtsin sulle öelda,
et ma varsti ära sõidan.
Mozgovasse tuleb uus õpetaja.
Hästi.
Kodus on muidugi parem.
On.
Muidugi on.
On.
Seal, kus sind armastatakse.
Sina aga mind ei armasta.
Minna väljamaalasele mehele? Sõita ära Pariisi?
Pea kinni, Vadim. Ära ägestu, rahune.
Kuidas sa aru ei saa? Nüüd pean kõigis ankeetides kirjutada,
et mul välismaal sugulasi on.
Ja mitte mõni naftaliinine tädi, vaid lihane õde sõitis minema.
Läks nõukogudevastasele mehele! Sest seda see teie Charles on.
Aga ütle palun, välimuselt selline kena noor inimene.
Ära valeta!
"Izvestijas" ilmus juba kaks repliiki tema laimava kaastöö kohta Pariisi pressile.
Teda taheti Moskvast minema saata, kuid nüüd sõidab ise.
Tead sa ka, kuidas ta Nõukogude Liitu mustab?
Mida me nüüd teeme?
Milline algus mul oli!
Kuidas mind usaldati!
Mis saab minu karjäärist?
Nüüd pean igale ettejuhtuvale selgitama, et mu lihane õde
restoranilits on!
Sai kellegagi restoranis kokku ja nüüd sõidab välismaale.
Rahune, Vadim!
Said, mida tahtsid nüüd? - Mis hüsteeriat sa papale korraldad?
Mina korraldasin või? - Rahune maha, papa!
Rahune! Mis sina siia puutud? - Mina olen papa või?
Olen su lihane vend. Tead, mis mu karjäärist nüüd saab? - Noja siis?
Noja siis? Mina läksin uuesti mehele. - Fenja, vii palun ära.
Las see arhitekt selgitab nüüd oma parteile,
miks ta oma naist nii kohtles, et too teise juurde läks.
Nõukogudevastase juurde, mõistad?!
Tead, mis meist isaga saab, kui sa ära sõidad?
Mida ma siis ebaseaduslikku tegin?
Registreerisime ametlikult Charlesiga, võtsin omale tema perekonnanime
ja mul on ametlik luba välismaale sõita.
Saad sa üldse aru, mida sa räägid?
Välismaale saatmine on kõrgeim karistus, sina aga lähed vabatahtlikult.
Iga nõukogude inimese jaoks on see suur häbi!
Kuid sellest häbist unistavad meil miljonid kodanikud!
Ma ei suuda enam selles riigis elada! Ei suuda!
Ja see matslus, alatine estraad, miitingud, loosungid -
kõik kardavad, Vadik! Ma ei suuda ega kavatse siin enam elada.
Prostituut!
Mida sa ütlesid, argpüks?
Müüdav kaup. - Argpüks!
Lits, restoranilits. - Ise oled argpüks!
Põlgan teid kõiki! Välja minu toast!
Ja-jah? - Mihhail Jurjevitsh.
Varjake.
Tohib teie juurde tulla? - Muidugi, astuge edasi.
Sofia Aleksandrovna pole veel töölt tagasi jõudnud.
Võtke istet. - Oi, te ju töötate, segan teid.
Mulle meeldib, kui te siin käite.
Statistikateadus igav ei ole?
Numbrid, numbrid. - Numbrid, jah.
Numbrite taga on inimelud.
Vaat nii. Loen näiteks Stalini ettekannet 17. kongressil.
Seltsimees Stalin ütleb, et oleme nelja aastaga
kaotanud loomakarjast 153 miljonit pead.
Ta selgitab seda sellega,
et kollektiviseerimise käigus kulakud veiseid hävitasid.
Kusjuures kulakuid on meil
5% maarahvast.
Huvitav. Nii et 5% maarahvast
lõi maha 153 miljonit veist?
Kuigi tegelikult on kõik palju lihtsam.
Kolhoosi aeti ju väevõimuga, kõik oli ette valmistamata,
vaid mõne päevaga, pakane, söömata...
Kullake, sellest,
sel teemal
ärge kunagi kellegagi rääkige.
Lubage seda mulle.
Luban. Ärge muretsege, luban.
Vaikime kõik
Vaikime kõik,
mis sest et oma silmadega Moskvas, Brjanski vaksalis,
inimesi maas lamamas nägin.
Kõiki - vanureid, mehi, naisi, lapsi.
Nii elusaid kui surnuid.
Pole midagi, need olid vaid Ukraina näljapõgenikud.
Moskva miilits ei lasknud neid linna.
Öösiti veeti laibad minema. Muidugi, mitte midagi hirmsat, vaikime aga.
Sõitsin sõbranna juurde maale ja ka vaikisin.
Oleme kõik hästi moraalsed, kasvatatud, haritud inimesed.
Miks räägib seltsimees Stalin, kui palju suri lambaid ja jääri,
mitte aga sellest, kui palju suri inimesi?
Sellest sm Stalin vaikib. - Just nimelt.
Seda võin teile ise öelda.
1937. aastal tuleb rahvaloendus.
Tean, et viimase kümne aasta inimkaotused
saavad olema
13 miljonit inimest.
Pidage! 13 miljonit...? - Selline on arv.
Kõik nälga surnud, kulakutest vabanemise ajal hukkunud
ja sündivuse kahanemine.
Selline on statistika. - Ma ei mõista.
Kui palju hukkus maailmasõjas? - Poolteist miljonit.
Kogu maailmasõja peale hukkus 10 miljonit.
Kõigi maade peale kokku? - Jah.
Tuleb välja, et pooleteise miljoni eest
kukutasime tsaari,
kuid 13 miljoni eest
täname kõik seltsimees Stalinit meie õnneliku elu eest?
Teie aga ütlete, peame vaikima.
Panen tee keema.
Tervist. - Tere.
Kes seal on?
Lidia Grigorjevna, see on teile. - Sasha!
Merci, Sasha. - Aitäh.
Kirjutasin neile. - Kellele?
Stalinile.
Millest?
Sellest, mis minuga juhtus.
Palusin asi lahendada.
Olin pioneer. Uskusin alati parteisse, olin komsomol.
Siis sai minust insener, spetsialist.
Võiksin riigi heaks midagi teha, kükitan aga siin Mozgovas,
kükitan ja kirjutan midagi.
Sasha, te kirjutate? - Jah.
Millest?
Tunguusi meteoorist olete kuulnud? - Olen.
Kogun informatsiooni.
On mõned variandid, ideed.
Võib-olla avaldan kunagi.
Lugeda annate?
Saatsin juba emale kõik. Paljugi, mis siin juhtub.
Ema hoiab kõik alles.
Järelikult on su esimeseks lugejaks täieõiguslik volinik Alfjorov?
Mis seal ikka, haritud inimene, oskab vast hinnata.
Tänan, Fenja.
Vadim.
Kiri Vikakeselt.
Moskva templita, järelikult käsipostiga saadetud.
Kiri on väga lühike: Olen elus, terve.
Palub vastata kellegi Nelli Sheremetjeva kaudu.
Siin on telefoninumber.
Mõeldamatu. Ma ei luba seda!
Sa ei tohi mitte mingil juhul vastata.
Ma ei tohi vastu kirjutada?
Tunned sa üldse seda Sheremetjevat, et ta su kirju Lubjankasse ei vii?
Kust sa tead, et see kiri sealtsamast siia ei jõudnud?
Välismaal elavaid sugulasi varjatakse, sina aga tahad temaga kirjutama hakata.
See on ju side emigratsiooniga. Tead, millega see lõppeda võib?
Pea kinni, Vadim.
Vaata tõele näkku - ta hülgas meid.
Ja igaveseks! Mõistad?
Ta tahtis teistsugust elu, meie peale mõtlemata.
Olgu. - Oled küll kuulus, kuid enam ei jäeta kedagi puutumata.
Töötan ideoloogiarindel ja seal pole välismaa sugulasi vaja.
Seal ei usaldata selliseid. - No olgu...
Tema meie peale ei mõelnud, miks peaksime meie tema peale mõtlema?
Temal pole millegagi riskida, meil aga kõigega.
No olgu peale,
teeme nii, nagu sina vajalikuks pead.
Kas kõik on kohal? - On.
Kus siis Ivanova on?
Ivanova või? Ta on ju üliõpilane.
Läks instituudiga.
Ta õpib ju õhtuses osakonnas?
Jaa.
Mis siis?
Kuidas mis? Õhtused osakonnad ei käi rongkäikudel.
Ütlen teile kui ametiühingukomitee esimehele saladuskatte all -
Ivanoval on ühe päevase osakonna üliõpilasega armastus.
Selge. - Nad läksid koos rongkäigule.
Selge, selge.
Ivanoval on armastus, mul aga, vabandage, arvestus rikutud.
Kas Ivanova on omale uue sõbra leidnud?
Huvitav oleks tema väljavalitut näha.
Või väljavalitut?
Ta oskab ainult vaenlasi soetada.
Nii endale kui meile kõigile.
Ta rääkis Iraidale lihtsalt muinasjuttu.
Läki, seltsimehed!
Läki, läki.
Tervitus, kaunitar. Head pidupäeva!
Tervist, head pidupäeva!
On alles oinas!
Süüa tahad?
Ei, sõin juba puhvetis.
Tuleb teisele tööle üle minna.
Mis juhtus?
Mingi argpüksist lobamokk paneb kõik mu loengud kirja.
Alles jätab vaid selle, mis ajalehtedeski - Stalin, Stalin, Stalin.
Lähen loengusse ega saa isegi fakte hinnata,
kuigi mu teemaks on rahvusvaheline olukord, mis iga päevaga muutub.
Räägin kuuvanustest sündmustest ja lisan alati, kui hästi Stalin ette nägi.
Paljud vanad parteilased langetavad mu loengutes silmad.
Olen 25 aastat parteis olnud. - 26 aastat, kui täpne olla.
Tänan, kakskümmend kuus.
Nädala pärast avatakse Kominterni 7. kongress.
Kirjutan sinna ettekande.
Ja maksad selle eest oma peaga.
Kui juba arutada. - Tulebki arutada, kõik arutavad ja õieti teevad.
Kõik, õige hetke lasime käest.
Õige hetke lasime käest, kullake. Muretsesime liialt, ei haaranud võimu -
Trotski, Kamenev, Zinovjev.
Tema aga mõtles, kuidas võimu haarata ja haaraski.
Ja hävitab kõik, kes tal teepeal ees seisavad.
Ei, tuleb oodata.
Tuleb oodata.
Tuleb tema krahhi oodata.
Ta pole ju igavene.
Kuid siis on see ka meie krahh.
Olgu pealegi.
Ei näe meie silmad helget tulevikku.
Kuid meil on tütar, kes last ootab, nagu tead.
Tahan lapsi päästa.
Ja tütrepoega.
Või siis tütretütart.
Kuid tema...
Tema hävitab meid kõiki.
Kui...
Kui talle teepeale ette jääd.
Halloo? - Vadim Aleksandrovitsh Marassevitsh?
Kuulen.
Teiega räägib Siseasjade Komissariaat.
Täna kell 12 ilmute aadressil
Kuznetski sild 24.
Jah? - Lubade büroo, seltsimees Altman.
Saite aru?
Jah, kõigest sain aru. Vabandust, Kuznetski...?
Kuznetski 24...
Tere päevast. Mind kutsuti seltsimees Altmani juurde.
Võtke istet.
Olete vaba.
Pere-, ees- ja isanimi.
Sünniaasta - ja koht. Töö ja amet.
Maroshevitsh, Vadim Aleksejevitsh.
15. august, 1911, Moskva.
Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu liige.
Tahaksin teada... - Kõik saate teada.
Kellega olete kontrrevolutsioonilisi jutte rääkinud?
Ma ei saanud küsimusest hästi aru. Milliseid jutte te silmas peate?
Saate mu küsimusest suurepäraselt aru.
Saate suurepäraselt aru, milliseid tutvusi ma silmas pean.
Soovitan olla aus ja avameelne.
Ärge unustage, kus te viibite.
Mingeid kontrrevolutsioonilisi jutuajamisi pole olnud. See on eksitus.
Olete Kirjanike Liidu liige?
Teie ümber on kirjanikud.
Ja mitte keegi neist ei räägi teie meelest kontrrevolutsioonilisi jutte?
Püüate mind veenda?
Või võtate enesele vastutuse kõigi kirjanike eest?
Ei. - Kogu haritlaskonna eest?
Ehk võtate liiga palju enda peale?
Kas mängime tumma?
Keegi pole meil mingeid kontr- revolutsioonilisi jutte rääkinud.
Te ei taha meid aidata? - Miks? Muidugi tahan.
NKVD organite aitamine on iga inimese kohus,
aga kui mingeid jutte pole olnud, ei saa ma neid ju ka välja mõelda?
Väljamaa alamatega kohtute?
Isiklikult ma mingite väljamaa alamatega ei kohtu.
Võib-olla pole te oma elus ühtegi välismaalast näinud?
Muidugi olen.
Mu isa juures käib välismaa õpetlasi.
Ta on meditsiini- professor, tähtis isik.
Suur nimi maailmas ja tema juures käib õpetlasi välismaalt,
kuid see toimub kõik ametlikult, juhtkonna teadmisel.
Ja millest te siis nende välismaalastega olete rääkinud?
Mina isiklikult, mitte millestki.
Laua taga olete istunud?
Vahel olen muidugi istunud ka.
Ja mida te seal laua taga tegite?
Rääkisite?
Millest on mul nendega rääkida? Nad on teadlased.
Tähendab ei rääkinud?
Ei.
Lihtsalt sõite ja jõite?
Aga kõrvad? Olid vatti täis või?
Sõite-jõite ja kuulasite nende juttu. Millest nad rääkisid?
Igasugu teemadel, kuid peamiselt meditsiinist.
Ja dirigendiga ka meditsiinist?
Ja-jaa, dirigendiga ka, ta küsis isalt nõu oma haiguste osas.
Koostage nimekiri välismaalastest, kes teie kodus käivad.
Papake kallis, sain su sõnumi kätte.
Võid sa mulle öelda, mida see tähendab?
Mis siis on? Helistasin sellele naisele, lasin tervitada.
Tühiasi ju, mis siis on? Sina ei puutu ju asjasse.
Kuidas soovid. Kui kavatsed kirjavahetust jätkata,
lähevad meie teed lahku.
Kuidas nii? - Väga lihtsalt.
Vahetame korteri lahku ja mina elan eraldi.
Väga julm sinust. - Võid mind hukka mõista.
Annaks Jumal, et sa ei pea omal nahal tundma, kui mul õigus on.
Sul on vanamoodne arusaam, mis on väga kena, kuid kohatu.
Olgu-olgu, ma rohkem ei kirjuta.
Pea seda meeles.
Halloo?
Sina, Jura? Tere. - Vadim, mis planeedilt sina alla kukkusid?
Olen ikka siinsamas. Hoopis sina oled kuhugi kadunud.
Peame kokku saama. - Kas pakun vasikapraadi?
Too, too.
Midagi erilist seal polnud.
Küsis tuttavate välismaalaste kohta. Mina rääkisin, tema kirjutas üles.
Ja lasi mu minema, kuid lubas veel kutsuda. Aga milleks?
Mida ta minust tahab?
Välismaalastega ma rääkinud pole, tead ju mind.
Mina pole süüdi, et Vika Prantsusmaale sõitis.
Soovita, mida teha.
Võin ju põhimõtteliselt Kirjanike Liidu juhtkonna poole pöörduda.
Kas või Aleksei Maksimovitsh Gorki poole.
Kuigi mul paluti sellest jutuajamisest mitte kellelegi rääkida.
Ja sa lubasid seda? - Lubasin.
Miks sa siis mulle seda räägid?
Sa ju töötad seal? - Sa ei kujuta ettegi, mis olukorda sa mu sead.
Olen selle osakonna töötaja. Avaldasid mulle tööalase saladuse.
Olen kohustatud sellest oma ülemustele ette kandma.
Sa ei tee ju seda ometi? - Aitab joomisest!
Pean nüüd minema. - Anun sind, ära mine, anna mulle nõu.
Kas lubad, et ei räägi meie jutuajamisest kellelegi?
Mis ma ikka küsin, neile sa ju ka lubasid?
Vannun, mitte üks sõna. Ausõna.
Minu nõu on selline.
Ära mässi ennast rohkem sisse. Mitte kellelegi mitte üks sõna.
Meie sinuga ei kohtu.
Tean, ei sina ega su isa mingeid nõukogudevastaseid jutte ei rääkinud.
Kuid sa ei kohtu ju inimestega ainult kodus.
Sul on laialdased tutvused.
Tuleta hästi meelde.
Üks räägitud või kuuldud anekdoot läheb ka juba paragrahvi alla.
Kamenevi ja Zinovjevi ülestunnistus jaanuari kohtuprotsessis
moraalse vastutuse osas Kirovi tapmise eest
oli üsna kaval,
et oma terroristlikku organisatsiooni,
oma terroristlikke rühmitusi varjata
ja aega võita.
Nüüd, kus trotskistlik- zinovjevistlik vandenõu
mida Trotski isiklikult piiri taga juhib,
mille eesotsas riigis Kamenev ja Zinovjev on,
on paljastatud.
Poliitbüroo ja sm Stalini arvates on süüdistustel alust.
Selles pole vähimatki kahtlust ega saagi olla.
Meie ülesandeks on aga
süüalused üles tunnistama sundida.
Pidage meeles,
sm Stalin ja Keskkomitee sekretär sm Jezhov
võtavad uurimise isikliku kontrolli alla.
On küsimusi?
Hästi, siis kuulake.
Sm Jagoda korraldusel annate kõik oma kohtuasjad teistele uurijatele üle
ja tulete minu alluvusse.
Kõik on vabad.
Zinaida Grigorjevna.
Tõin teile seeni. - Aitäh. Kuidas ma küll teieta hakkama saaks?
Nagu minagi - oleksite kohalike kosti peal.
Suppi keedan, Tarassik rõõmustab.
Sööge ära, toon veel.
Äkki vaatate masinat, mingi asi jukerdab seal.
Olgu, vaatan. - Aitäh.
Nii et sööge aga, toon veel.
Olge mureta, nagunii meid siin enam kauaks pole.
Vunts plaanib näitliku kohtuprotsessi.
Kirovi tapmise pärast?
Kirovi tapmine on kõigest avamäng.
Kohe algab pärisetendus. - Kas teil nuga on?
Kas see sobib? - Tänan. Ükskõik, milline.
Trotskiste on hakatud varakult Moskvasse viima.
Olen silmapaistev tegelane. Oleksin neile tunnistajana ülimalt kasulik.
Kuid seda meelehead ma neile ei valmista.
Mis Tarassikust saab,
kui teid Moskvasse saadetakse?
Lastekodusse läheb.
Rahvavaenlaste omasse.
Ta ju topelt rahvavaenlase laps.
Miks topelt?
Ta on mul ju kasupoeg.
Võtsin ta ühes külas omale.
Kui kulakuid kinni võeti.
Ta jäi sinna välja saadetud kulakutest.
Aasta pärast saadeti mindki asumisele.
Sanja, su sõbranjet viiakse minema.
Millist sõbranjet?
Kaaslast.
Kaks valvurit, hobusega.
Lidia Grigorjevna.
Sasha, Sasha.
Sasha, suur tänu kõige eest, mis sa meie heaks tegid.
Mis ma siis ikka tegin?
Kuhu teid viiakse?
Ilmselt Moskvasse.
Võta raamatud. - Pakaa.
Pakaa.
Siia!
Kui mul aeg täis saab, tulen ka Moskvasse, järelikult kohtume.
Kohtume.
Lubjankal või Butõrkas, ainult et sinna ma teid ei kutsu.
Keeldun teie küsimustele vastamast, kuni ei tea, mis mu pojast saanud on.
Mind toodi Angarast Krasnojarski valitsusse.
Tarassik jäi alla vastuvõtutuppa. Rohkem pole ma teda näinud.
Mind toodi siia.
Teepeal alustasin näljastreiki, mida jätkan ka nüüd.
Nõuan, et mulle öeldaks, mis mu pojast saanud on.
Kus on tema dokumendid, sünnitunnistus? - Neid tal pole.
Tal polegi dokumente.
Ta on mu kasupoeg, võtsin ta omale Siberis.
Lidia Grigorjevna,
olete ju arusaaja inimene,
kogenud poliitik.
Olen teiega otsekohene.
Me mitte ei uuri välja, kus teie poeg on,
vaid aitame teil ka tema juurde tagasi pöörduda.
Teie aga aidake meid.
Trotski algatas välismaal nõukogudevastase kampaania,
lõhestab töölisklassi,
juhib terrorirühmitusi, kes Nõukogude Liidu territooriumil tegutsevad.
Tema kaastöölised tapsid Kirovi.
Te ei teadnud seda?
Minu käest siis nüüd kuulsite.
Aidake meil Trotskile ja tema kaaskonnale viimane löök anda.
Me ei kavatse teid süüdi mõista, Lidia Grigorjevna.
Tahame, et säärase terrorirühmituse olemasolu kohta tunnistuse annate.
Ja käsklused terroriks anti.
Mida, kuidas ja kellele, kus,
seda otsustate ise.
Homme kutsun teid välja.
Öelge palun,
kas te teistega ka sääraseid tehinguid teete?
Teeme.
Erijuhtudel.
Kuid reeglina pole mingeid tehinguid vaja.
Te ju zhantazheerite mind. - Lidia Grigorjevna!
Mul pole siin aega arutada.
Saate suurepäraselt aru, et saame vajalikud tunnistused teilt kätte.
Selleks on siin piisavalt abivahendeid.
Kuid tahan nendeta hakkama saada.
Olen teiega nii kannatlik olnud,
sest seadsin end teie olukorda.
Võite mu tingimused vastu võtta, kui soovite.
Kui aga mitte, ei vastuta ma teie elu eest.
Ega ka teie kasupoja saatuse eest.
Varja, miks te koju ei lähe?
Kohe lähen.
Tohib teid saata?
Eks saatke.
Pole ammu teiega rääkinud.
Päevad läbi räägime ju tööjuures?
Jah, kuid töö pigem lahutab meid.
Räägime ainult tööst, teist ei tea ma aga midagi.
Rääkige midagi.
Et siis midagi?
Töö kohta teate juba kõik.
Veel õpin õhtuses osakonnas, võin teile materjalide takistusest rääkida.
Tahate?
Olete kuidagi liiga omapärane.
Raske.
Tundub, et teil on pahandusi ja...
tahaksin teid väga lohutada.
Armastan muusikat ja käin konservatooriumis.
Tahaksin väga koos teiega muusikat kuulata.
Pean eksameid tegema.
Ükspäev otsustasin teid külastada, kui haige olite,
ette helistamata uksest sisse astuda.
Läksin trepist üles,
seisin ukse juures,
tõstsin käe uksekella juurde,
kuid lõin kartma.
Et mind jahedalt vastu võtate.
Jooksin minema.
Ma poleks sellest teile kunagi rääkinud.
Mis te siis nüüd seda tegite?
Et kõik oma kohale asetuks.
Mäletate, saatsin teile aasta eest lillekorvi?
Muidugi mäletan.
Tahan, et teaksite, et sellest ajast saati
pole mu...
mu armastuses teie vastu, mu imetluses teie vastu, midagi muutunud.
Igor Vladimirovitsh.
Tahan teile midagi rääkida.
Armastan üht inimest.
Väga.
Ta on kaugel.
Tagasi tuleb
aasta pärast.
Ma ootan teda.
Olgu.
Varjake, ootan siis ka.
jutustas Jane Eyre